- I tidligere episoder: - Kan vi ikke dele pengene? 60-40?
Din fordømte tyv. Du bør be til Gud om at jeg ikke finner deg.
For hvis jeg gjør det, skal jeg sløye deg fra topp til tå.
Mr. Bellick? Kan du svare på noen spørsmål til?
Vi vet hvor Burrows vil møte broren. Han kaller det Bolshoi Booze.
- Det er tall. - GPS-en viser et sted i New Mexico.
- Pappa! - Hei, jenta mi. Skal vi dra?
Hva skal vi gjøre nå?
Har hun sagt noe? Drep henne, da.
- Hun kan vite noe... - Du adlyder meg. Drep henne, Paul!
Du skal dø! Du skulle bare sagt hva din far ga deg.
Dra til helvete.
Flyet lander ved sjumilsmerket på riksvei fire ved solnedgang.
- Jeg tok med meg noen. Pappa. - Vi har truffet hverandre før.
- Det var deg... - Ta det rolig, sønn.
- Hold deg unna meg. - Hva fanken foregår her?
- Jeg kjenner ham. - Umulig!
Jeg kjenner ham!
- Det holder. - Dette angår ikke deg.
Hva er dette, pappa?
Etter at mamma døde, mens du var på ungdomsanstalt...
De satte meg hos en fosterfar på Pershing Avenue.
Han straffet meg. Stengte meg inne.
Lar man noen være alene i mørket så lenge, -
-begynner øynene å tilpasse seg.
Man begynner å se ting, uansett hvor små de er.
For hvis de eksisterer, kan de hjelpe en.
Hjelpe med det eneste man vil når man er alene i mørket: å komme ut.
Jeg har prøvd hver sluk som fins. Man må som regel være ekspert.
Denne sluken er annerledes. Alle kan fiske med den...
Du fanger større fisk. Mer fisk.
Den fungerer til og med der de fleste sluker ikke fungerer.
Se på denne. Den ser ut som en ekte mort.
Det er en stilig sluk. Jeg har aldri sett noe lignende.
Du kan ha kjøpt sluker på tv før og blitt skuffet. Jeg kjenner til det.
- Unnskyld. Jeg trodde du var dratt. - Nei, jeg er her ennå.
Noen av gjestene har klaget på volumet på tv-en.
Jeg sovnet. Jeg la meg nok på fjernkontrollen.
- Jeg fikser det. Takk. - Flott.
- Gjør du det nå, så det er ordnet? - Ja.
Sånn.
- Er alt i orden på badet? - Unnskyld meg?
- Det kommer lyder fra badet. - Min datter forveksler bad og lek.
Jeg skal tørke opp. Det lover jeg.
- Greit. Ha en fin dag. - Du også.
- Vent, Michael! - Gjorde han det mot deg?
Gjorde han dette mot deg?
Hvordan kunne du gjøre det mot et menneske? Med dine egne hender?
Alt er i orden. Du er trygg nå.
Han kommer ikke til å skade deg mer.
Bli med meg, og se deg ikke tilbake.
Michael!
Michael.
Alt vil gå bra.
Sara!
Seks måneder. Jeg var der i seks måneder.
Hvor var du? Hvor lenge visste du det?
- De flyttet deg stadig. - Så stakk du av igjen, hva?
Tror du ikke at det var vondt å forlate deg?
Jeg var problemet fra første dag! Deres liv er som de er pga. meg.
Linc sa at du var en analytiker for CIA. Du valgte den framfor oss.
- Jeg trodde jeg beskyttet dere. - Mot hva, pappa? Mot hvem?
CIA hadde fiender. Jeg var viktig for "Selskapet". Jeg ble en blink.
De kunne gå på dere. Jeg så hvor korrupt alt var. Staten var kjøpt.
- Du kunne kommet tilbake! - Nei!
Å snu ryggen til "Selskapet" gjorde at jeg og dere var i større fare.
Jeg måtte holde meg unna.
- Vi var dine sønner. - Dere er det. Alt kan rettes opp.
- Jeg kom for å rette det opp. - Det kan aldri rettes opp igjen.
Det fins en kassett. Den gir oss alt vi trenger.
- Linc blir frikjent med den. - Du aner ikke hvem han tror har den.
- Hvem da? - Sara.
Hun er høy, slank, med brunt hår og brune øyne. Hun er alvorlig skadet.
Ingen med den beskrivelsen har kommet inn på Akutten.
Kellerman.
- Hvordan går det med Sara Tancredi? - Hun er død. Jeg tar meg av liket.
- Er du glad for at dette er over? - Ja. Jeg må gå nå.
Gi meg en bekreftelse. Jeg vil ha et foto av liket.
- Ta et med telefonen. - Det går ikke akkurat nå, Bill.
Paul. Pust dypt inn, og ta bildet. Jeg venter.
"De kom til et veldig farlig sted."
"Det visste Arvid. Men han holdt i dragens bånd"-
- "da vesenet løp inn i den mørke skogen med gutten etter seg."
- Hvorfor slapp han ikke båndet? - Fordi han var glad i dragen.
Når man er glad i noen, gjør man alt for å holde på dem.
Alt, så de skal være trygge og lykkelige.
- Er det derfor vi er på campingtur? - Ja, så vi kan være sammen.
Jeg er lykkelig.
Vet du hva? Jeg er også lykkelig.
Vær så god.
- Alt ser ut til å løse seg. - Ikke si det.
Denne stunden, akkurat nå... Den var verd alt sammen.
- Jeg elsker deg. - Og jeg elsker deg.
- Det er gammelt. Barna er eldre nå. - Beklager, jeg...
Du er bare lei av å vente. Jeg er veldig lei for alt dette.
Drap er uvanlig her. Vi prøver å komme à jour. Sitt ned.
Jeg er lei for det med din venn.
- Verden er syk. - Det skal være sikkert.
- Var dere her i Kansas sammen? - Ja, det stemmer.
- Hva gjorde dere? - Vi besøkte severdighetene.
- Severdighetene i Tribune i Kansas? - Får man ikke dra hvor man vil?
- Mr. Bellick... - Brad.
Brad. Jeg blåser i hva dere gjorde her.
Vi er rettshåndhevere og snuser oss fram til forbrytere som en varm fis.
Unnskyld uttrykket. Du er ingen forbryter.
Jeg bryr meg ikke om dere var her for å kose dere uten konene eller...
- ...lekte "Brokeback". - Hva? Ikke fanken.
Jeg blåser i hva dere gjorde. Jeg vil bare vite hvem dere traff, -
- så jeg kan finne den som skar opp mr. Geary.
Geary og jeg fikk et tips om at en av Fox River-rømlingene var her.
- Hvem var dem? - Theodore Bagwell.
Han som gjorde alt det fæle mot tenåringene?
Vi ville ha belønningen, men vi fant ham ikke.
- Vi delte oss, men... - Men hva da?
Etter det som skjedde, tror jeg nok Geary traff på Bagwell likevel.
Her i Tribune?
Brad? Kan du svare på noen spørsmål-
- som kan hjelpe oss med å finne ham? Jeg ville stå i gjeld til deg.
Jeg hjelper gjerne til med å hekte det svinet.
- Tror du Sara har kassetten? - Myndighetene tror det.
Jeg traff henne i går. Har hun noe, så vet hun det ikke.
- Hvor er hun nå? - Jeg vet ikke.
- Kan du få kontakt med henne? - Vi har telefoner. Jeg kan ringe.
Vær så snill, kompis. Ring fra Panama. Vær så snill.
Vi har mindre enn to timer. Jeg må rekke flyet.
Løp. Løp!
- Hvor har du denne bilen din? - Over åsen.
Gi meg den. Løp mot bilen. Nå!
Kom igjen!
Skynd deg! Hent pappa!
Skynd deg, pappa!
Vi klarte det! Fanken også, vi klarte det!
Linc?
Kjør oss til et sykehus, Sucre.
- Hvor fanken finner jeg et syk ...? - Til et sykehus, er du snill!
- Ikke vær redd. Du klarer deg. - Det er galle. Han traff perfekt.
- Du klarer deg! Hold ut! - Hør på meg, begge to.
Beklager. Jeg skulle ønske at jeg aldri hadde dratt.
Ikke snakk. Bare pust.
- Vil du ha peanøttsmør og banan? - Nei, jeg har vondt i magen.
- Hvor er ryggsekken hennes? - Hva?
- Hun har medisin i ryggsekken. - Vet ikke. Jeg tok henne og løp.
Hun må ha den. Hun klarer ikke to dager uten.
Jeg vet det. Jeg er hennes far.
- Hvor er den? - Ta det rolig. Hva leter du etter?
- Si hva det er, så henter jeg det. - Her er resepten.
- Jeg har en ekstra. - Greit.
Så vi må bare finne et apotek.
Ikke vær urolig.
Vi skal ut på en tur, vennen min.
Hvis vi tar Bagwell, har han kanskje Gearys ryggsekk med sakene hans.
Jeg vet at hans kone gjerne vil ha det.
Finner vi Bagwell, kan du gi henne den.
Det er det minste jeg kan gjøre som takk.
- Noen av guttene er urolige over... - Urolige over hva da?
Det er ikke noe.
Fortell alt du vet, så finner vi Bagwell.
Gearys familie får sakene sine, og alle får høre at du hjalp oss.
Jeg skal anbefale at du får hele belønningen.
Hva er det guttene er urolige for?
Noen syntes at du ikke var ærlig angående skaden.
Det er faktisk litt rart at du ikke så fyren som slo deg i pannen.
Der fikk du meg.
Geary og jeg gikk en runde om hvordan vi skulle finne Bagwell.
Det ble slagsmål, og han slo meg.
Vi sloss som brødre. Jeg ville ikke tyste...
Vi delte oss etter krangelen. Og så...
Du vet jo hva som skjedde med ham.
Jeg skulle ønske vi ikke hadde kranglet. Da ville han kanskje...
Du må ikke klandre deg selv, Brad.
Nå bruker vi energien på å finne den som drepte din venn.
Det ville Roy ønsket.
Hvor er du, vennen min?
- Forsikringsbevis? - Nei. Jeg har ingen forsikring.
Betaler du for dexamethason uten forsikring? Har du annen hjelp?
- Nei, jeg betaler kontant. - Det koster 125 dollar.
Unnskyld meg?
Beklager.
Jeg har dessverre ikke mindre.
Jeg må gå bak for å veksle hundredollarseddelen. Snart tilbake.
- Et sykehus! - Jeg ser det.
- Dere blir tatt... - Da gjør vi det. Du må ikke dø.
Hør på meg. Dere må finne Sara Tancredi.
Hun kan få en slutt på dette. Det er opp til dere nå.
Send ut en alarm om en mørkeblå sedan med nummeret AE9268.
64 km sørøst for Las Cruces. Gjør det nå!
Ærlig talt. Hva?
Hvilket sykehus?
Han kom inn med et stygt skuddsår. Legene tilkalte oss. Her er han.
Vi sjekket ham. Han er etterlyst for narkosmugling.
Du ville snakke med meg?
Jeg har informasjon FBI vil ha. Det gjelder Michael Scofield.
- Som hvor han får skyss fra. - Og hvor er det?
Det er ikke bare hvor, men når.
Og "når" er snart. Men først vil jeg ha en avtale.
Får vi være alene?
- Vil du si noe? - Én dag.
Det var alt vi fikk.
Da det var som verst...
Jeg trodde aldri jeg skulle få se sola igjen. Han reddet livet mitt.
Jeg skulle ønske vi hadde fått være en del av hans.
Ja.
Jeg forteller ham det.
Anklagene er frafalt. Staten dekker regningene til du blir deportert.
Alt avhenger av om informasjonen stemmer. Hvor er Scofield?
- Ingen deportering. Statsborgerskap. - Statsborgerskap?
En liten ansporing. Og jeg vil ha det skriftlig.
- Jeg er så lei av lekene. - Så begynn å skrive.
Ingen ekstern pacemaker.
Dette er bra. Ingen morfin.
- Hva gjør du? - FBI. Ut!
- Hva fanken gjør du? - Gir deg en liten ansporing.
Kutt ut... Din fordømte ...!
Fant de ingenting? Takk.
Instinktene dine er gode, men de hadde alt vært hos Hollander.
- Noen ringte, men de fant ingen. - Fanken også.
Hvis dere visste om dette, hvorfor dro dere ikke dit?
- Vi fant ikke huset. - Å? Det står i telefonkatalogen.
Unnskyld meg.
Takk.
- Er alt i orden? - Ja, alt er som det skal være.
- Har du vært på Fontleroy Hotel? - Jeg har aldri hørt om det.
De fant denne kvitteringen på Gearys rom. Det er fra kredittkortet ditt.
Jeg aner ikke hvordan den havnet der.
Du er unnvikende. Si sannheten, mr. Bellick.
Hva skjedde med "Brad"?
Min første drapssak var for sju år siden. En kvinne ble overfalt.
Kjæresten etterlot henne som død. Hun pustet, men bare så vidt.
Hun slo inn drapsmannens nummer på mobilen og løste saken for oss.
Vi fant kvitteringen i Gearys hånd, og fingeren pekte på ditt navn.
- Han viste oss at du drepte ham. - Geary og jeg fant Bagwell.
Vi ga ham en omgang til han sa hvor de fem millionene fra Utah var.
Da vi fant pengene, lurte Geary meg. Han slo meg ned og tok pengene.
Jeg var ikke innblandet i hans død. Jeg er offeret, ikke det svinet!
Kom nå. Hvor er du, elskling?
Kan du skynde deg? Det blir sent, og jeg må hjem.
20, 40, 50, 70...
Én, to, tre, fire, fem. 75.
Unnskyld meg.
Du må kødde.
- Frue? - God ettermiddag, konstabel.
- Har du legitimasjon? - Jeg gikk hit, så jeg har ikke det.
Jaså? Hvor gikk du fra?
- Er det noe galt? - Det avhenger av deg, miss Franklin.
- Vil du si oss hvor din mann er? - Jeg vet ikke.
Legg hendene på ryggen, er du snill.
Jeg er så lei for det, elskling.
- Herregud. - Hvor er mamma?
Mamma... møter oss senere. Greit?
- Hvor er bildet? - Det skjedde en taktisk feil, Bill.
Jeg vil ikke høre bortforklaringer, Paul. Hva skjedde?
Uforutsette omstendigheter. Ting jeg ikke kunne spå...
Hvor er Sara? Hun er borte, ikke sant?
Ja, hun slapp unna. Men hun kan aldri... Bill?
Jeg vil ikke la deg dø.
Jeg er glad i deg.
Du vet vel det?
For mange.
For mange har dødd fordi jeg ville at du skulle være fri.
Michael. Du kunne ikke vite at det skulle bli sånn.
Men det ble det.
De ville ta ham. De ønsket livet av ham, og de oppnådde det.
- Dette slutter ikke her, Michael. - Jeg vet det.
Det kommer til å spre seg.
Hendene deres vil bli blodigere.
Spørsmålet er om det blodet er på deres hender eller våre.
Jeg beklager, karer. Vi må dra.
Ring grensevakten. Og marinebasen i Dallas. De har fly i beredskap.
Vi må hindre et enmotors A36 Beech som er på vei mot grensen.
Ring Mexico. Få tillatelse til å fly der. Skyt det ned hvis det må til.
Kom igjen, karer!
- Hva er det? - Vi blir her.
Vamanos!
- Vi har ventet på dette, Michael. - Vi ses kanskje der nede.
Jeg kan ikke overtale deg nå, eller hva?
- Jeg håper det. - Ta vare på deg selv.
Takk, Michael. Takk for alt.
- Ta vare på deg selv. - Fly forsiktig, Papi.
Gi dem inn!
- Panama ville vært fint. - Er du klar?
- Jeg har ventet i flere år. - Bra. For i dag slutter vi å rømme.
- Nå da? - Vi går til bilen.
Vi kjører til en grenseby, får mobildekning og ringer Sara.
Hvor fanken er jagerflyene?!
- Hører du det der? - Ja.
Stopp.
De følger etter Sucre. De vil skyte ham ned.
- Hvordan fikk de vite det? - Jeg vet ikke.
Michael.
Hva skjer? Kunne du arrestert meg, ville du gjort det.
- Jeg drar. - Det kan du ikke.
Hva har du? En kvittering? Et slagsmål?
- Geary og jeg sloss hver måned! - Du har rett. Alt det holder neppe.
- Men hvis man legger til dette... - Hva fanken er det?
Du la igjen en beskjed hos mr. Geary.
Din fordømte tyv. Du bør be til Gud om at jeg ikke finner deg.
Hvis jeg gjør det, skal jeg sløye deg fra topp til tå.
Vil du høre den om igjen?
Sånn som det ser ut nå, er det enklere om du tilstår, Brad.
Hør nå her, din manipulerende, lille tispe.
Jeg drepte ikke Roy Geary! Forstår du det?!
Bagwell lurte meg i ei felle! Slipp meg!
Du er pågrepet for drapet på Roy William Geary.
Du har rett til å tie. Alt du sier, kan bli brukt mot deg i retten.
- Presidentens kontor. - Agent Kellerman. Presidenten.
Vi kjenner ikke til en Agent Kellerman.
Det er meg, June. Jeg må snakke med Caroline nå.
Sett meg over, ellers får presidenten vite-
- at du hindret meg i å gi henne svært viktig informasjon. Nå.
Jeg beklager. Vi kjenner ikke til noen agent...
- Legg igjen beskjed etter tonen. - Ikke gjør dette, Bill.
Jeg har viet livet til dette landet. Til Caroline. Jeg gir alt.
Hvert foto, hver fil. Bli kvitt alt. Gjør ham til et spøkelse.
Jeg har vært en perfekt soldat. Jeg har aldri bedt om noe.
Jeg ber deg nå. Ikke gjør dette, Bill.
- Jeg ser ham ikke. - Tro meg, vi har ikke mistet ham.
Linc... stopp bilen. Vi må stoppe.
Det er et radiotårn. Det tar nok opp et slags analog signal.
- Vi må komme nærmere. Snu. - Hva med kompisen din bak oss?
Skal vi falle, kan vi like godt falle kjempende.
Kom igjen.
- Det funker. Den ringer. - Bra.
Kom igjen, Sara. Svar.
Sara.
Hallo? Michael?
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com